JAKOB OG PETER PLYS
Dybt inde i Hundredmeterskoven ...
... leger drengen Jakob dagen lang med sine venner ...
SANDGRAVEN - HVOR KÆNGUBARNET LEGER
HONNINGTRÆET
... og er med på deres eventyr.
Han kommer dem altid til undsætning ...
... uanset om de sidder helt fast ...
PLYSBJØRNENS HUS
... eller han må beskytte dem mod den frygtede Hafferlaf.
HAFFERLAF- OG VÆSELDYRSFÆLDE
Men til sidst oprinder den dag, som den gør for alle små børn ...
... hvor de må sige farvel.
FARVÆL JAKOP
MIT HUS
glemme dig det ville jeg virk'lig aldrig ku'
på land, i sand eller grusgrav
Fuld koncentration! Lyt efter hinanden!
alt er sjovt med to sammen er vi altid go'
sammen vil vi altid vær'
i solskin eller stormvejr
så står vi sammen lig' her
for altid
hjertet synger glad vi skal aldrig skilles ad
vi vil aldrig være langt fra hinanden
vi vil aldrig skilles ad
Hvad laver han?
Den store finale! - Det er nok!
Smukt! Tigerdyr er fremragende sangere.
Skønt, at alle kunne komme. Den sang rører mig altid dybt.
Alle ved, hvorfor vi er samlet.
Det er en trist dag.
Men jeg har bedt min ven, Æslet, om ...
Det er mig.
Jeg har bedt ham om at fremsætte en risolution.
"Resolution". - Det sagde jeg også.
Hvad betyder "risolution"? - Efter digtet.
"Jakob skal rejse.
Det tror jeg i hvert fald, at han skal.
Hvorhen? Det er der ingen, som ved.
Men afsted skal han.
Jeg mener: Han rejser.
Er vi kede af det? Ja, vi er. Meget.
Men vi sender ham de kærligste hilsener.
Slut."
Hvis nogen føler trang til at klappe, skal de gøre det nu.
Hurra! - Vidunderligt.
Jakob. - Der er han jo! Han er kommet.
Det var et smukt digt, Æsel.
Det var ikke noget. - Undskyld.
En skam, at det er forbi.
Jeg ville ønske, at det varede noget længere.
Bliv nu ikke rørstrømsk, Plys. Det var rigelig langt.
Men glem nu ikke, at jeg bestilte det. - Ud fra min oprindelige idé.
Som jeg foreslog. - Efter jeg kom på den.
Lad os ikke drøfte det foran de andre, dit fæ.
Jeg har fyldt en pose med hagern fra Hundredmeterskoven.
Det er min livret.
Hvor du end kommer, vil de minde dig om Hundredmeterskoven.
Tak, Grisling.
Jeg vil aldrig glemme skoven, men jeg er meget glad for dem.
Jeg vil savne dig! - Jeg vil også savne dig, Tigerdyr.
Nu kan du lige vove på at blive helt voksen.
Vi vil alle savne knægten.
Som bedstefar Ugle altid sagde ...
Hvad var det nu, han sagde?
Helle for kirsebærrene. - Nej, det var ikke det.
Er det en gulerodskage? - Større.
Tigerdyr elsker kager! - Jeg kaster mig over den.
Hvad var det for en kage?
Kage, kage, kage. Lærer I det aldrig? Jeg foretrækker en sprød gulerod.
Hvorfor ikke noget sundt? Det er godt for tænderne.
Sukkeret går lige i fødderne. I kan slet ikke stoppe mig.
Jeg hopper og springer!
Kom, Kængubarn! Og jeg hopper! Og jeg springer!
FARVÆL JAKOP
Kom, Plys.
Hvor skal vi hen, Jakob?
Ingen steder.
Det er et af mine yndlingssteder.
Sadlen sidder for stramt.
Hvad i hele verden er det bedste, du ved?
Jo ...
Det allerbedste, jeg ved ...
... er, når mig og Grisling ...
... besøger dig ...
... og du siger: "Skal vi have en lille forfriskning?"
Og så siger jeg:
"Ja, jeg ville ikke have noget imod en lille forfriskning."
Og når vejret er nynnende og rart.
Det kan jeg også godt lide.
Men det, jeg allerbedst kan lide, er at lave ingenting.
Hvordan laver man ingenting?
Når folk spørger en:
"Hvad vil du lave, Jakob?", -
- så svarer man: "Ingenting." Og så gør man det bare.
Nå, sådan.
At lave ingenting fører ofte til det allerbedste noget.
Plys. Jeg kan ikke længere lave ingenting.
Aldrig nogensinde?
Det får man ikke lov til på kostskolen.
Plys ...
Når jeg er færdig med at lave ingenting, vil du så indimellem gå herop?
Helt alene?
Hvor vil du så være?
Jeg vil være lige her.
Men hvad sker der, hvis du glemmer mig?
Jeg glemmer dig aldrig, Plys. Det lover jeg.
Ikke engang når jeg er hundrede år.
Hvor gammel er jeg der?
99.
Dumme, gamle bjørn.
99 ...
KAPITEL I
I hvilket Jakob lægger sin barndom bag sig
Jakob, kom nu. - Skynd dig, skat.
Jakob!
Jakob, din mor sidder i bilen!
Jakob begav sig ud i en ny verden ...
Pas på dig selv.
Afsted, unge mand.
Jakob!
Koncentrer dig!
KAPITEL III I hvilket Jakob får meget trist nyt
Nu er du manden i huset, søde.
KAPITEL V I hvilket Jakob møder Evelyn
Vil De ikke sidde ned?
Tak.
Magen til frækhed.
Vil du skrive til mig? - Selvfølgelig. Hver dag.
KAPITEL VII I hvilket Evelyn klarer sig selv
11. februar 1944.
Snart indledes Londons natlige kampe.
Det har været en stille dag, men det bliver ikke en stille nat.
De vil ødelægge et par bygninger, dræbe et par mennesker.
Sikkert nogle, du ...
Zebra-One-Charlie her!
Hvor er min forstærkning?
Flot.
Mor, hvornår kommer far hjem?
Det er din far.
Godmorgen. - Godmorgen.
Godmorgen, hr. Har De haft en god ...
De må genoverveje messingbeslag til klædeskabet i stedet for nikkelbelagte.
Hvad skyldes forsinkelsen i Glasgow? - Garvernes fagforening.
Og i Manchester? - De venter på stof.
Hvad er Birminghams undskyldning? - De er altid forsinkede.
De ved da, at vi skal have udgifterne ned!
Undskyld, hr.? - Ja.
Hvis vi erstatter den indre skråkant med bøgetræ, stiger opdriften med 4 %.
Og den bliver 0,2 % lettere.
Og omkostningen? - Vi sparer da lidt håndører ved det.
I må bare klø på. - Bravo! Det kan vi lide at høre.
Hr. Winslow, jeg kunne da være kommet op til Dem.
Nej nej, jeg nyder at komme ned og få beskidte hænder nu og da.
Den prototype er stadig våd.
Ja. Lugten af læder. Lugten af hårdt arbejde.
Jeg vil hellere være her end på mit kedelige kontor.
Gab.
Jeg hører til her. Nede hos de rigtige mænd.
Og kvinder. Undskyld. Dem glemmer jeg altid.
Ja, jeg hader kontorer. Jeg foretrækker til enhver tid manuelt arbejde.
Vi går ind på Deres kontor.
Ja, hr. Winslow.
Efter Dem. - Nej da.
Bare fortsæt arbejdet.
Den tog mig hele formiddagen.
Af alle min fars forretninger er kuffertafdelingen den værste.
Det er pinligt for mig, men næppe overraskende.
Der har været krig.
Hvem har tid og penge til at tage på ferie nu?
Så vi må skære ned.
Det har været mit hovedsigte. Og vi gør fremskridt.
Vi har skåret omkring 3 %.
Vi må skære mere end 3 % af omkostningerne.
Vi får sparket. - Hvad? Jeg kan ikke høre dem.
Bare rolig. Jeg kan mundaflæse.
Hvor meget mere?
20. - 20!
20 %! Det er jo absurd.
Han siger: "Lyve om kendt! Det er med glasur."
Hvad taler de om? - Måske bestiller de frokost.
Deres far lovede disse folk gode stillinger efter krigen.
De vil gøre alt for selskabet. Det vil jeg også.
Min far har indkaldt til krisemøde på mandag.
Vi skal have nedskæringerne klar til mødet.
Vi må svømme eller gå til bunds.
Jeg har lovet min kone og datter en weekend på landet.
Ville De ikke gøre alt for selskabet?
Har De nogen drømme?
Hvabehar?
Jeg skal fortælle Dem en hemmelighed. Drømme er ikke gratis.
Ingenting kommer af ingenting.
Og hvis skuden synker, må man spørge sig selv:
"Svømmer jeg, eller går jeg til bunds?"
Hvad gør De?
Jeg vil naturligvis svare, at jeg svømmer.
Korrekt! Jeg har det på samme måde. Derfor arbejder jeg også denne weekend.
Alle mand på dæk.
Denne navneliste kan være Dem til hjælp. Folk, som kan gå planken ud, hvis De ...
... hvis vi ikke finder på noget.
Det er op til Dem.
Du godeste.
Godt arbejde.
Hej, Jakob. Ingen tid til leg, hvad?
Apropos leg. Konen og jeg talte om ...
... jeg vil nødigt trænge mig på ...
... men vi venter stadig på den gin rommy-aften.
Ja.
Jeg finder tid en af dagene.
Jeg glæder mig til at se, hvor god du er.
Madeline ville vente oppe, men det blev for sent.
Undskyld. Arbejdet trak ud. - Ja, Katherine ringede og forklarede.
Hun sagde også, du skulle arbejde i weekenden.
Du kommer ikke med på landet?
Der er ikke noget at gøre. - Det er der aldrig.
Hej. Hvad har du der?
Det er din. Jeg fandt den oppe på loftet.
Der er en masse ting i, fra da du var på min alder.
Hagern.
Jeg mener agern.
Der er ikke noget vigtigt.
Skulle du ikke bruge din tid på noget mere nyttigt?
Måske læsning.
Jeg har læst alle bøgerne på skolens liste.
Jeg er meget foran. Jeg har været effektiv.
Det var da godt.
Så der er ikke noget arbejde i weekenden.
Vi kan gøre, hvad vi vil. Vi tager til dit sommerhus.
Vi kan lege der, hvor du legede. Lægge puslespil, spille brætspil.
Ja. Det var det, jeg ville tale med dig om.
Jeg kan ikke tage med.
Sommeren er snart forbi. - Jeg må blive her og arbejde.
Dig og mor tager afsted. - Jeg ser dig aldrig.
Jeg ville ønske, jeg ikke skulle arbejde, -
- men drømme er ikke gratis, Madeline.
Man må arbejde for sine drømme.
Ingenting kommer af ingenting. Forstår du det?
Det forstår jeg godt.
Så må du hellere beholde det her.
Ja.
Kan du måske læse lidt højt for mig?
Selvfølgelig.
Ja.
"Victoriatiden var den industrielle revolutions højdepunkt -
- og betragtedes som det britiske riges storhedstid."
Sikke en god bog.
"Den lå efter den georgianske og før den edwardianske periode."
Faktisk ...
Far. - Ja?
Jeg er lidt træt.
Fint. Jamen så ...
Er du sikker?
Naturligvis.
Godnat. - Godnat.
Jeg har tænkt på, at I to ikke behøver tage på landet i morgen.
Hun trænger til at lege.
Hun skal ikke læse hele tiden. - Grayford Prep er den bedste skole.
Hun har klaret hele læselisten. - Hun vil gøre alt for at glæde dig.
Der er udmærkede skoler her i London, hvor vi ikke må sende hende væk.
Du ved jo godt, hun ikke vil rejse. - Jeg tog afsted på hendes alder.
Det gør hende klar til verden. Så hun kan gøre karriere.
Skylder vi hende ikke det?
Hvad?
Kan du overhovedet lide dit arbejde? - Hvad har det med sagen at gøre?
Du presser dig selv til det yderste. En skønne dag knækker du.
Hvis jeg arbejder hårdt nu, vil vores liv i fremtiden blive ...
Blive hvad? Bedre? Værre?
Vi er ligeglade. Vi vil have dig.
Det her er livet. Denne weekend er dit liv.
Dit liv sker nu. Lige for næsen af dig.
Se dig om. Hej!
Juhu. Kan du huske mig? Jeg er din kone.
Og noget helt andet. Jeg har ikke set dig grine i flere år.
Evelyn. - Jeg vil se dig more dig af og til.
Jeg faldt ikke for dig, fordi din karriere var på skinner.
Faldt du for mine evner på et dansegulv?
Ja, jeg faldt faktisk for dig, da vi dansede. Og jeg var i dine arme.
Gør det nu ikke sværere for mig. Jeg er ked af det.
Jeg tager min kuffert med op.
Hvor er min kuffert? - Jeg så ingen grund til at pakke den.
Hav en god weekend.
Farvel. - Farvel.
Pas godt på jer selv.
Vi ses snart.
Nu kan vi få det slag kort, når du bare skal fordrive tiden.
Kære far. Jeg vidste ikke, du var så god til at tegne.
Måske vil du hænge den op ved siden af min.
Kærlig hilsen Madeline
Plys
Honning.
Honning!
Hvor er jeg?
Jeg kan ikke se noget.
Nå ja.
Godmorgen, hus.
Hvordan har du det i dag?
Nu må jeg gøre mig selv sulten med min morgengymnastik.
Jeg går op, ned er så sundt
det gør mig jo så glad
jeg går op, ned drejer rundt
i humør til mad
så afsted tid til min morgenhonning
Av.
Lidt honning gør det godt igen.
Pokkers også.
Nogen har vist spist al honningen.
Du milde. Det er tåget i dag.
Én ting er sikkert.
På en tåget dag kan man let et vildspor ta'.
Og det kan blive temmelig svært at finde hjem igen.
Grisling har altid gemt en lille mundsmag af noget.
Grisling?
Det er Plys. Er du hjemme?
Det lader det ikke til.
Ninka Ninus!
Er du hjemme?
Det er Plysbjørnen.
Æsel?
Hvor er alle henne?
Hvor dystert og trist.
Gid Æslet var her til at nyde det.
Halløj?
Er her nogen?
Er der nogen, der kan høre mig?
Halløj?
Hvad er der sket med mine venner?
Jeg er vist nået til enden -
- af mine tanker.
Kom nu, Plys.
Jakob?
Er du der?
Det er mig. Peter Plys.
Er du endelig kommet hjem?
Tænk, tænk, tænk.
Det lader til, at jeg må gå videre, -
- hvor jeg aldrig før har været, i stedet for at gå baglæns, -
- hvor jeg har været.
Jakob må hjælpe mig med at finde dem alle sammen.
Eller hjælpe alle med at finde mig.
Sådan skal der ledes.
Jakob? Er du her?
Det er Plys.
Halløj.
Det er Plys.
Gemmer du dig?
Jeg bliver så søvnig.
Og det der ligner en seng.
Hvor, åh, hvor er Jakob?
Hvad gør jeg? Hvad gør jeg?
Ja, det må du nok sige.
Plys?
Jakob! - Nej!
Nej, nej, nej, nej!
Du kan ikke være her.
Det her sker ikke.
Det er stress. - Det er ikke stress.
Jeg er stresset. - Det er Plys.
Jeg er udmattet. Evelyn advarede mig. - Jeg kan godt lide at blive opvarmet.
At være varm og tryg.
Jeg er knækket.
Jeg er helt knækket.
Jeg kan ikke se nogen revner.
Måske et par rynker.
Plys!
Du er her!
Hvordan kan du være her?
Jeg gik gennem den dør, som Jakob ynder at bruge.
Og nu er jeg her.
Men træet stod bag sommerhuset i Sussex. Ikke her i London.
Det er vel, hvor det skal være.
Der er ingen åbning.
Der er ingen dør på den anden side.
Så har vi ikke brug for den mere. - Det var en fjollet forklaring.
Ih, tak!
Er du glad for at se mig, Jakob?
Goddag, goddag! Hvad gemmer du, din hemmelighedskræmmer?
Jamen det er ... en kat.
Ja, helt klart. Bare en kat.
Jeg elsker katte. Må jeg? - Nej, for det er en syg kat.
Den er glubsk. Den bider.
Jeg vil give den mælk. Gøre den mere tam.
Du maser mig. - Hvad?
Hørte du det? Jeg laver sådan en sjov stemme: "Du maser mig ...
... med alle dine krav om at spille gin rommy."
Jeg var bugtaler som ung.
Du er rigtig god.
Og vi har jo hele weekenden. - Til?
Gin rommy. - Vi kan nok holde kortaften i morgen.
Det vil jeg meget gerne. Så ses vi i morgen?
Ja. Godaften.
Godaften. - Hav en god ...
Vi ses i morgen. - Sid stille. Han ser, du bevæger dig.
Godaften.
Hold op.
Miav. Hørte du det?
Ja.
Det er virkelig fortræffeligt.
Er du sikker på, du ikke vil have noget? - Ja, jeg er sikker.
Plys, hvordan kunne du dog genkende mig efter alle de år?
Jo ...
Du har slet ikke forandret dig. - Jeg har forandret mig enormt.
Ikke her.
Det er stadig dig, der ser ud.
Nu har jeg honning overalt. - Ja, det kan jeg se.
Klistret stads.
Dit gulv er meget klistret.
Plys.
Det er et meget stort hus. Bor du her helt alene?
Lige nu, ja. Men ikke normalt.
Min kone og datter er på landet denne weekend.
Hvorfor er du ikke sammen med dem?
Klistret stads. - Jeg skal arbejde.
Hvorfor er du her og ikke i skoven med dine venner?
Jeg kunne ikke finde nogen.
Og jeg kunne heller ikke finde nogen som helst.
Jeg ledte efter begge.
Halløj?
Grisling? Æsel? Tigerdyret?
Hvor er alle henne?
Ja, hvor er Tigerdyret og Kængu og Kængubarnet?
Det var derfor, jeg kom. - Jeg ved da ikke, hvor de er.
Jeg har ikke skænket dem en tanke i 30 år.
Vi tænker på dig hver dag.
Det er pænt af jer. Undskyld, Plys.
Men det er blevet sent, og jeg har travlt.
Jeg har ikke tid til at lede. Jeg har en deadline. Måske kunne du ...
Dumme, gamle bjørn.
SKATTEØEN
Godnat, Peter Plys.
Hvad i alverden?
Plys! - Åh, du godeste.
Sikke et held.
Plys! - Din stige er gået i stykker.
Det der var en hylde.
Det forklarer, at den er så dårlig at klatre op ad.
Jeg har ikke tid til det pjat.
Jeg skal arbejde og finde en løsning. Selvom det nok er umuligt.
Folk siger, at ingenting er umuligt.
Men jeg laver ingenting hver dag.
Nej, Plys, det er ikke det ... Lige meget.
Du må ikke distrahere mig. Så du må tage hjem igen.
Men hvordan?
Sussex.
Vi tager til Sussex.
Og så får vi dig hjem. Nu!
Her larmer meget. Og ikke på en nynnende måde.
Velkommen til London.
Halløj. Er du også på ekspedition?
Pokkers. - Plys!
Hvad er det, du gør? - Tror du, han kom noget til?
Kom med herind.
Hør nu her. Du kan ikke bare sige goddag til folk.
Folk må ikke se, du bevæger dig og taler. - Hvorfor?
Fordi ... fordi ...
Du er anderledes. Folk kan ikke lide, når noget er anderledes.
Så jeg må ikke være mig.
Nej nej, du skal altid være dig selv.
Det er meget forvirrende. Måske er det sulten.
Du har lige spist! - Nå ja.
Måske spiste jeg ikke nok. - Det kan være lige meget.
Lige nu skal du bare være en mere neddysset dig.
Mindre plysset. - Plump ned. Synk sammen. Bliv slap.
Plump ned. Synk sammen. - Ja!
Bliv slap.
Nu har jeg det!
Vi leger Bjørnen sover. - Jeg elsker at lege!
Lad mig se. - Sådan her?
Glimrende! Så skal du bare sidde helt stille.
Kom.
Jakob! Det rumler i min mavse.
Vi må have lidt at spise. - Det har vi ikke tid til.
En mundsmag honning? - Bjørnen sover.
Balloner! - Balloner! Kom og køb!
Må jeg få en rejseballon? - Det behøver du ikke.
Nej, jeg behøver ikke en, men jeg vil frygtelig gerne have en.
Må jeg ikke nok?
Må jeg bede om en ballon?
Hvilken farve? - Rød.
En rød, tak.
Mange tak.
Tusind, tusind tak. - Balloner!
Godmorgen. - Hvorfor er han i bur?
Må jeg bede om en returbillet? Til Hartfield, Sussex.
Så gerne. - Giv mig lige lidt mere plads.
Deres billet.
Sådan.
Og to minutter til afgang, ikke?
Lige præcis. - Godt, tak.
Ballonen gik den vej. - Tak.
Undskyld.
Jeg beklager.
Det må De virkelig undskylde. Undskyld.
Der er han! Godt.
Undskyld.
Du er da ikke et væseldyr, vel?
Jakob! Gudskelov.
Giv mig den! - Det er min.
Jeg havde den først. - Det passer.
Vorherre bevares!
Du må ikke tage en voksens teddybjørn.
Jakob, vil du ikke lige vende verden opad igen?
Stod der honning? Kan vi ikke vende om?
Undskyld. - Meget bedre.
Hvad med Bjørnen sover? - Jeg sov ikke så længe.
Men hvad med min ballon?
Den er væk nu. Du har heller ikke brug for den.
Men den gjorde mig meget glad.
Gjorde den ikke dig glad? - Ikke rigtig.
Har du altid den mappe med?
Hvad? En mappe?
Min dokumentmappe? Ja, normalt. Hvorfor?
Er den vigtigere end en ballon?
Ja, den er vigtigere end en ballon.
Jeg forstår.
Den er mere som ... en sutteklud.
Ja.
Mere som en sutteklud.
Hvad kan den?
Hvad? Man kan bære meget vigtige ting i den.
Kan du ikke underholde dig selv lidt? Jeg har en del presserende arbejde.
Hus.
Skyer.
Hus.
Træ.
Busk. En mand.
Hund. - Plys.
Hvad laver du? - Leger en leg.
Den hedder "Sig det, du ser".
Kan du sige det, du ser, lidt mere stille?
Hus.
Græs.
Træer.
Sø.
Det ved jeg ikke, hvad er.
Plys. - Det er en mand.
Plys.
Er du sød at være lidt mere stille?
Jeg beklager, der er ikke god plads i denne vogn.
Han skal have sin lur.
Med nikkelbelægning sparer vi mindst 322 pund om måneden.
Det er ikke ingenting.
Så er vi oppe på 14 %.
Det er stadig ikke nok.
Nogen må gå planken ud. De tilgiver mig aldrig. Undskyld, Gary.
Toget ankommer nu til Hartfield Station.
Og det bliver Hartfield! Hartfield Station!
Se. Min ballon!
Kom nu, Plys. Vi skal skynde os.
Ja. Vi skal finde vores venner.
Nej, jeg mente, at jeg må tilbage til arbejdet.
Skal vi gå ind? - Nej, Plys.
Vi skal være meget stille. De må ikke se os. Kom.
Duk dig.
Hvem er det? - Plys!
Hun kan ikke være Plys. Jeg er Plys.
Nej, det er Evelyn. Min kone.
Hun ser meget rar ud.
Hun er meget rar.
Og hvem er det?
Det er Madeline.
Min datter.
Kan hun ikke lege med os? - Nej.
Kan hun ikke lide at lege? - Nej, det er bare ... Hun arbejder.
Ingenting kommer af Ingenting
Nå, sådan.
Har hun også en dokumentmappe?
Nej.
Kom nu. - Vil hun kunne lide min røde ballon?
Måske vil den gøre hende glad. - Hvad er det med dig og balloner?
Glæden er ikke bare at have balloner, Plys.
Madeline er glad. Og det glæder mig, at hun er glad.
Kom nu.
Sådan, Plys.
Jeg fik dig hjem.
Kommer du ikke med? - Nej. Jeg må tilbage til London.
Jeg har brug for din hjælp. Jeg har mistet alle mine venner.
Måske er de kommet tilbage nu. Så kan du fortælle om dit eventyr.
Det vil jeg gerne.
Så afsted.
Farvel, Jakob.
Farvel, Plys.
Hvad laver du, Plys?
Indimellem, når jeg skal et sted hen og bare venter lidt, -
- så kommer et sted til mig.
Aha.
Held og lykke med det hele. - Jeg får brug for held.
For jeg er en bjørn med meget lidt forstand.
Nå, men så farvel.
Farvel.
Pas på, Plys. Her kommer jeg.
Plys?
Plys!
Så det er sådan, det føles.
Sidder du fast? - Ja, det lader til, jeg sidder fast.
Det sker hele tiden for mig. Har du lige spist honning?
Nej, Plys, jeg har ikke lige spist honning.
Den er her stadig.
Hundredmeterskoven. Jeg regnede ikke med at stå her nu til morgen.
Har her altid været så dystert? - Det tror jeg ikke.
Hvor er alle mon henne? - Det håbede jeg, du vidste.
Jeg har jo ikke været her i årevis. - Men du er Jakob.
Ja.
Man må gå systematisk til værks.
Følg blot honningbien.
Nej, Plys.
Man skal kun gå i én retning, så man ikke farer vild.
Især i denne tåge.
Jeg kommer altid derhen, jeg skal, -
- ved at gå væk fra det sted, jeg kom fra.
Gør du?
Sådan gør jeg.
Jeg er sulten. - Kom nu, Plys.
Vi når ingen vegne på den her måde.
Virker noget her bekendt?
Tågen. - Ud over tågen.
Pokkers.
Hvad er der galt?
Plys, altså.
FARE HAFFERLAFFER
Der findes ikke hafferlaffer og væseldyr. - Selvfølgelig gør der det.
Så du ikke skiltet?
Skræmmende elefanter og væselagtige uhyrer, -
- der går og stjæler folks glæde, er ikke virkelige.
Kom nu.
Jakob? Hvad er det, du laver?
Jeg er effektivitetsdirektør hos en bagageproducent.
Du må have mange venner der. - Mange folk er afhængige af mig.
Så, ja. - Men jeg ser dem ikke som venner.
Så bliver det sværere, hvis jeg skal lade dem gå.
Hvor skal de gå hen? - Det ved jeg ikke, Plys.
Lod du mig gå?
Ja, det gjorde jeg vel.
Kom nu, Plys.
Hvad er det?
Et kompas fra krigens tid. Jeg har det stadig på mig.
Må jeg se dit kompas?
Det må du vel godt.
Skal vi følge den vældig praktiske pil? - Det er en rigtig god idé.
Nej, vent, Plys. Vi skal mod nord.
Nord.
Nå, nord.
Ja, N'et står for nord. - Så det er det, det betyder.
Er det ikke det samme skilt?
Er du sikker på, vi stadig går mod nord?
Lad mig se. - Har du ikke set efter?
Ikke siden jeg begyndte at følge de her fodspor.
Det er vores fodspor!
Vi har gået rundt i en kæmpestor cirkel.
Hvad er der med dig? Du skulle bare følge kompasset!
Men det førte os til hafferlafferne og væseldyrene.
Der findes ikke hafferlaffer og væseldyr.
Jeg skulle aldrig have ladet dig holde kompasset!
Undskyld.
Jeg lægger den tilbage i beholderen til vigtige ting.
Mine papirer! De er uerstattelige! Jeg kan aldrig huske alt det!
Plys, du har ret. Du er en bjørn med meget lidt forstand.
Hvad sker der, hvis jeg mister bare én side?
Så æder Winslow mig til morgenmad. - Bliver du ædt af et væseldyr?
Ja, et kæmpe væseldyr sluger mig.
Det lyder ikke sjovt. - Sådan er den virkelige verden.
Plys, livet er ikke lutter balloner og honning.
Er du sikker? - Dumme bjørn.
Jeg ved ikke, hvorfor du kom tilbage. Jeg er ikke længere et barn.
Jeg er voksen og har en voksens ansvar.
Men du er jo Jakob.
Nej.
Jeg er ikke den, du husker.
Undskyld. Du har ret.
Du skulle lade mig gå ...
... for en fiks aktivitet.
"En fiks aktivitet?"
Det hedder "effektivitet".
Plys?
Peter Plys?
Jeg har ikke tid til det her.
Plys!
Plys, hvor er du?
Hvor gik du hen, din dumme bjørn?
Jeg ville ikke gøre dig bange. Plys! Tigerdyr? Æsel? Er her nogen?
Der findes ikke hafferlaffer og væseldyr. Ikke virkelige, ikke virkelige.
Ikke virkelige. Ikke virkelige! Ikke virkelige!
HAPS
Åh nej! Jeg er ikke en hafferlaf.
De er deroppe!
Og jeg er hernede.
Plys!
Hjælp!
Perfekt!
Nu er du manden i huset.
Jeg har ikke set dig grine i flere år.
Drømme er ikke gratis.
En dag knækker du. - Ingenting kommer af ingenting.
Man må spørge sig selv: "Svømmer jeg, eller går jeg til bunds?"
Nogle gange skal man bare lave ingenting.
Åh nej! Jakob!
Nej! Kom tilbage til os!
Bare lav ingenting. Bare lav ingenting.
Plys!
Er her nogen?
Typisk.
En hafferlaf. Med et vellystigt blik på sin frokost.
Jeg er ikke en hafferlaf!
Det er også lige meget. På vej mod vandfaldet.
Snart er jeg her ikke mere. - Åh nej, ikke vandfaldet.
Svøm! - Ingen vil bemærke, jeg er væk.
Svøm, svøm, svøm!
Man må vel følge med strømmen.
Vær ikke bekymret. - Det er jeg ikke.
Man kan ikke ændre det uundgåelige.
Du må ikke give op, Æsel! Jeg redder dig.
Vi får se.
Nå ja. Jeg er jo blevet voksen.
Æsel!
Griner ad min ulykke.
Som en typisk hafferlaf.
Goddag, Æsel. - Goddag, Hafferlaf.
Jeg er ikke en hafferlaf. Jeg er Jakob.
Kan du huske, jeg forsøgte at opmuntre dig?
Jeg har vist aldrig været munter. - Hvad lavede du i vandet?
Det, jeg så ofte gør på en blæsevejrsdag.
Jeg vågnede. Det blæste.
Vinden blæste mig ned i floden. Den ved nok, at jeg ikke kan svømme.
Der var den lyd igen.
Det er de andre hafferlaffer, der kalder på dig.
Kom, Æsel. Vi må til bunds i det her.
Jeg er allerede nede at røre bunden.
Hvor pænt af dig at bortføre mig.
Nu ligner det noget. - Ikke ligefrem det, jeg havde tænkt mig.
Ugles hus er faldet ned igen.
Og der var den skrækkelige lyd. - Jeg tror, det er omme bag huset.
Vi må hellere undersøge det.
Jeg ville ikke gå derind, hvis jeg var os.
Der findes ikke hafferlaffer.
Der findes ikke ...
Se.
Det er en gammel vejrhane. - Alle tiders. Nu er den bevæbnet.
Der er heller ingen spor af Ugle. Gad vidst, hvad der er sket.
Bare Jakob var her.
Jeg er Jakob.
Så må du fortælle os det.
Lad mig nu se.
De var her vist alle sammen.
Ninka Ninus.
Nogen hoppede op og ned.
Tigerdyret. - Ét stort rod.
Hvorfor var jeg ikke inviteret?
Der skete nok det, at vejrhanen knækkede af, -
- da huset faldt ned og lavede den lyd.
Alle troede, det var en hafferlaf, og gik i panik.
Og så flygtede de alle sammen ud ad døren.
Se, hagernskaller. Et helt spor.
Følg sporet, så finder vi Grisling. - Det er da ...
Undskyld, gamle jas.
Kom. - Jeg var lige ved at finde mig til rette.
Lad os se, om vi kan finde Grisling. - Farvel, spand.
Der er en.
Og her.
En til.
Du behøver ikke sige, hver gang du finder en.
Og en til ...
Hvem er det? Hvem der?
Det er ingen. - Åh, Æsel. Gudskelov, det er dig.
Og en hafferlaf.
Grisling, det er bare mig. Jakob.
Stå helt stille, Æsel. Så æder den os måske ikke.
Åh, Grisling. Ville en hafferlaf tilbyde dig hagern?
Ja, hvis den ville narre mig!
Hans ben er så lange.
Undskyld, jeg gjorde dig bange. - Jeg er ikke bange.
Jeg er skrækslagen.
Hurtigere skridt, hurtigere skridt.
Hagernene er for tunge, men jeg vil ikke lægge dem.
Han kommer! Den kommer! - Dit hoved er fuld af fnuller.
Du har ført den lige til os! Vi er dødsens.
Hvad nytter det så at gemme sig?
Goddag, alle sammen. - Sid helt stille.
Hafferlaffer kan ikke se en, hvis man sidder stille.
Jeg kan se dig. - Men ikke det her.
Jeg kaster mig over dig! Jeg knuser dig.
Tigerdyr! Det er Jakob.
Se nu godt på mig.
Han er en kæmpe. Kolossal! Han er et kæmpeuhyre.
Og han lugter underligt. - Se ham ikke i øjnene.
Han har hår over det hele!
Selv i ørerne. - Sikke bekymrede øjne.
Hans næse er gigantisk! - Han er tudegrim.
Det var hårde ord. - Han er så afgjort en hafferlaf.
Nej, det var bare din gamle vejrhane.
Har du ædt Peter Plys?
Har de taget ham? Har uhyrerne Peter Plys?
Der findes altså ikke uhyrer. - Han vil narre os.
Selvfølgelig findes der uhyrer. - Han lyver!
Hvor vover du at udgive dig for at være Jakob?
Jeg er Jakob. - Hjælp mig.
Så bevis det. Jakob ville vide, hvordan man stopper hafferlafferne.
Du har ret, Kængubarn. Og jeg vil ikke svigte jer.
Vi har en skræmmende hafferlaf her.
Og det er på tide, at jeg, Jakob, besejrer den.
Der! Der er den!
Stop, Hafferlaf! Kom, Æsel. Du bliver mit vidne.
Ja, I skal da bare ofre æslet.
Lad mig stå på din ryg. - Din fod er på min ...
Op, op. Jeg er oppe nu. Jeg kan høre ham.
Han går mod en lysning.
Jeg sidder da bare her og venter på, at de viser sig.
Han trækker sit sværd.
Hvad sker der? - Han trækker sit sværd.
Du der! Hafferlaf!
Han har set den! - Hids den ikke op!
Jeg skal lære dig at skræmme mine venner!
Men der er jo ingenting. - Der er da noget. Hørte du det?
Han gik om bag træet.
Tag den, Hafferlaf!
Han fik mig! - Hafferlaffen fik vist fat i hans fod.
Det er Hafferlaffens skrig. - Åh nej! Han angriber mig!
Åh nej!
Milde moster!
Jakob. - De angriber mig!
Det er dig. - Tag den, din hafferlaf!
Han leger igen.
Kan du se den, Æsel?
Der er vist en hel flok. De har omringet os.
Hvordan lyder de, Æsel?
Sådan her.
Den lyd er frygtindgydende! - Højere, Æsel!
Mit hjerte gyser.
Hvis jeg ikke måtte blive her, sprang jeg på den!
Godt klaret, Æsel. Bare bliv ved. - Endelig er jeg god til noget.
Og der røg halen.
Han vinder, mor. - Ja, Kængubarn.
Så må det være Jakob!
Jeg kan ikke se Hafferlaffen, men det lyder grumt.
Det hele lyder meget, meget grumt.
Jeg er ikke bange for dig! Din rådne, stinkende hafferlaf.
Kom så, Jakob. - Jeg tror, han klarer den.
Der er stille. Jeg ved ikke, hvem af dem der står.
Det er ikke helt klart.
Noget bevæger sig mod os. Sig nu, du klarer den, Jakob.
Vandt han? Mor, hvad sker der? - Der kommer noget.
Kan du se ham? - Ja.
Hvordan ser han ud? - Mindre, så større.
Jakob! - Det er Jakob. Han vandt!
Han gjorde det! - Jeg har besejret Hafferlaffen.
Vi vidste, du ville dunke det drog. - Kun Jakob kan slå en hafferlaf!
Vi har savnet dig. - Jeg har også savnet alle jer.
Vældig meget. - Du er blevet en fin voksen.
Hvor er jeg glad for, vi er sammen igen.
Men hvor er Plysbjørnen?
Ja, Grisling. Ser du, Plys ...
Jeg har mistet ham. - Har han mistet ham?
Hvor? - Nu må vi koncentrere os.
Alle skal hjælpes ad.
Jeg leder. Tigerdyr er de bedste til at lede.
Du er Jakob. Du finder ham. Et sted.
Det er jo det, Kængubarn.
Plys venter på, at et sted finder ham. Og jeg ved vist lige, hvor det sted er.
Der sidder han.
Og venter på dig.
Hej, Plys.
Hej, Jakob.
Undskyld, Plys. Jeg er frygtelig ked af det.
Jeg skulle aldrig have råbt ad dig.
Nej, men jeg er jo en bjørn med meget lille forstand.
Nej, Plys.
Du er, tror jeg, en bjørn med et meget stort hjerte.
Jeg kan glæde dig med, at alle har det godt.
Jeg reddede dem fra en hafferlaf, som i virkeligheden var mig.
Og Ugles vejrhane.
Jeg er ked af, jeg ikke var der.
Men jeg er glad for, at jeg var her.
Og ventede på dig.
Tak, fordi du ventede på mig, Plys.
Solen skinner altid så kønt, -
- når Jakob vil lege på græsset grønt.
Det er jeg nu ikke sikker på.
Jeg er ikke længere den samme. - Selvfølgelig er du det.
Du er vores ven.
Tænk bare på, hvordan du reddede alle i dag.
Du er vores helt.
Jeg er ikke en helt, Plys.
Jeg er faret vild.
Men jeg fandt dig.
Gjorde jeg ikke?
Nu maser du mig igen.
Må vi godt vække dem?
Plys. Plys. Det er mig. Grisling.
Vågn op. - Godmorgen, Grisling.
Åh nej, nej, nej, nej!
Hvad er der? - Det er i morgen!
Det er normalt i dag. - Ja, selvfølgelig er det i dag.
Men jeg sov her. Jeg skulle være på kontoret om ...
Hvordan kunne jeg gøre det? - Han sov over sig.
Hvor er min mappe? - Ugle, du var oppe hele natten.
Du kunne godt have skræppet op.
Som min gamle onkel Orville altid sagde:
"Uro er den lige vej til bekymring."
Eller er det: "Bekymring er vejen til forvirring"?
Du er vejen til forvirring. - Vi har tørret alle dine ejendele.
Tigerdyret hjalp mig. - Det gjorde jeg i hvert fald. Værsgo.
Tak. Jeg kunne aldrig glemme min mappe med vigtige ting.
Jeg er ked af at gå, men jeg er blevet alt for længe.
Plys, du skal have det her.
Hvis du mister nogen igen, så kan du finde dem.
Tak, Jakob.
Og du skal have den her.
Til Madelinee. - Hvad er en Madeline?
Er den vigtigere end din mappe med vigtige ting?
Madeline er min datter. Så ja, selvfølgelig.
Helt bestemt. Hun er det vigtigste i verden.
Hvorfor er hun så ikke sammen med dig?
Hun skal arbejde, Kængubarn.
Åh, den stakkel. - Nej nej. Hun kan godt lide at arbejde.
Jeg må skynde mig. Farvel, alle sammen. Det var skønt at se jer igen.
Farvel, Jakob.
Farvel!
Far?
Far, er det dig?
Ja. - Hvad laver du her?
Jo ...
Jeg ...
Har du været i skoven?
Ja. Jeg er frygtelig ked af det, men ...
Hej.
Jeg bliver nødt til at gå. - Kan du ikke blive?
Nej, skat. Jeg kommer for sent til mit møde.
Undskyld. Madeline?
Madeline?
For dælen da. Undskyld. Det var ikke meningen, hun så mig.
Jeg skal nå det næste tog. - Så gå.
Der er en god forklaring. - Den vil jeg meget gerne høre.
Altså, jeg var ...
Det er lidt kompliceret. Jeg kan ikke forklare det lige nu.
Jeg synes, Madeline og jeg skal blive lidt længere.
Tror du, det er det bedste? - Ja, det gør jeg.
Hvor længe? - Det ved jeg ikke.
Evelyn! - Du når ikke dit tog.
Hvordan går det her?
Fint. Vidunderligt. Alt er bare perfekt!
Ja, det kan jeg se.
Det er svært at forestille sig din far som barn, ikke?
Er du sikker på, han har været det? - Ja, jeg er.
I hvert fald temmelig sikker.
Jeg er ked af, at han ikke kunne blive.
Din far ...
Han har det lidt svært for tiden.
Så skulle han holde weekend med os. Vi kunne have opmuntret ham.
Det er ikke altid så enkelt.
Men han kommer tilbage til os.
Det ved jeg.
Jeg skal snart på kostskole.
Der er ikke meget tid tilbage.
Derfor skal du gå ud at lege.
Lege? - Ja.
Rul dig i mudderet. Du skal komme tilbage beskidt.
Jeg skal lege mere og bedre, end noget barn nogensinde har leget.
Eller også bare have det sjovt.
Ja. Have det sjovt. Hvordan gør man egentlig det?
Gå på opdagelse. Far fandt nok meget at lege med her, -
- da han var på din alder.
Jeg føler mig ikke særlig plysset i dag.
Så, så. Jeg kommer med te og honning, indtil du gør.
Det er en god idé, Grisling.
Et Tigerdyrsknob på vej. Nu kommer det vigtigste.
Det er for stramt.
Æsel, du har noget siddende -
- på din ryg.
Regnbeskyttelse. Hvad synes du? - Jeg ved, hvad jeg synes.
Men det er jo Jakobs vigtige papirer.
Tigerdyr, hvad har du nu gjort?
Jeg ville gøre plads i mappen til de rigtigt vigtige ting.
Gode minder om os. Ikke de flippidi-floppede papirer.
Men uden dem æder væseldyrene ham til morgenmad.
Åh nej! Plys, hvad skal vi gøre?
Træ.
Får.
Ko.
Kvinde med hund.
Træ.
Får.
Ko.
Bro.
Er den bundet godt fast?
Ja! Det er et Tigerdyrsknob. Verdens stærkeste knob.
Får den mig til at se stærk ud?
Du ligner et trist hus.
Plys, er du sikker på, at vi skal til Lon Don?
Ja, Grisling.
Jakob kommer altid og redder os. Nu er det vores tur til at redde ham.
Vi kommer sikkert for sent. De har nok allerede ædt ham.
Kom så! Hurtigere, Æsel. - Ikke skubbe.
Papirerne skal frem til Jakob. - Vi er lige bag dig, Tigerdyr.
Jeg er ikke sikker på, jeg vil med. Jeg tror nok, jeg bliver her.
Faktisk bliver jeg helt sikkert her.
Så, så, Grisling. Kom her.
Vi har brug for dig. - Har I brug for mig?
Nå, men hvis I har brug for mig ... - Vi har altid brug for dig, Grisling.
Tak, Plys.
Bare vent, til du ser London. Der er så mange balloner.
Madelines serv kan sikre hende sejren i Wimbledon.
Et serve-es! Hun har vundet! Publikum går grassat!
Hip, hip, hurra! - Publikum går grassat!
Hvilken vej er Wimbledon? - Vær nu stille.
Halløj?
Det er en Madeline.
Du krøller papirerne.
Halløj?
Hun ved ikke, vi er her. - Stille.
Hun er meget dygtig.
Hvem er derinde? - Kast den tilbage.
Pas nu på. Hale.
Halløj!
Tillykke med Wimbledon.
Du må være en Madeline.
Fare! - Jeg beklager dybt.
Undskyld. Vi ville ikke forstyrre dit spil.
I taler.
Mig? Nej, jeg taler ikke.
Jo, det gør jeg vel nu.
Vent. Jeg kan godt kende dig.
Du er bjørnen fra min fars tegninger.
Peter Plys. Folk kalder mig bare Plys.
Det er Grisling.
Æsel ... - Vent på mig!
Åh nej.
Jeg er Tigerdyret. Ti som i 10 og noget af et dyr!
Hvad er et tigerdyr? - Jeg er glad for, du spørger.
Åh nej, ikke sangen.
Et tigerdyr er noget særligt et tigerdyr er helt specielt
øverst er de som gummi og nederst der fjedrer de helst
de hopper popper flopper topper sjov sjov sjov sjov sjov
men det allerbedste det kommer her
der findes kun mig
Det der gør han tit. - Der findes kun mig.
Hej, alle sammen.
Gjorde den røde ballon dig glad?
Balloner gør mig meget glad.
Var den fra dig? - Nej.
Den var fra Jakob.
Var min far sammen med dig? - Ja.
Han hjalp med at finde mine venner. - Og reddede os fra Hafferlaffen.
Haffer-hvaffor-en?
Men han glemte nogle vigtige papirer. Og det var nok en anelse min skyld.
Det var din skyld.
Så nu skal vi på ekspotition til Lon Don.
Hvis vi ikke giver ham papirerne, vil et væseldyr æde ham til morgenmad.
Et væseldyr ...
I mener vel Winslow. - Nemlig. Et væseldyr.
Han bliver så glad for at få dem tilbage.
Lad os springe afsted! Vi spilder tiden.
Hvilken vej skal vi? - Jakob sagde, vi skulle mod nord.
London er faktisk nordvest. Og togstationen er mod syd.
Jeg kender ikke syd. - Bare rolig. Det gør jeg.
Er på ekspotition til fars kontor. Er snart tilbage.
Kærlig hilsen Madeline
Jeg lukker øjnene.
Temmelig tjep-tjept. - Denne ekspotition går meget hurtigt.
Dejligt at mærke vinden i pelsen. Kom nu, Madeline. Tramp i pedalerne!
Maddy!
Maddy, vil du have limonade?
Husk Bjørnen sover. - Tigerdyr er mestersovere.
En billet til London, tak. - Fem shillings.
På gulvet, hvor jeg hører hjemme. Storslået.
Tak. - Selv tak.
Tak.
Hold afstand! Toget kører nu!
Sætter den her verden aldrig farten ned?
Leg Bjørnen sover.
Goddag, frøken. - Goddag.
Ønsker du noget fra vognen? - Jeg vil gerne bede om fem kopper te.
Så gerne. - Og noget mælk og sukker.
Og honning.
Honning, tak. Masser af honning.
Og legen hedder "Sig det, du ser". Du begynder, Grisling.
Panik. Bekymring.
Katastrofe.
Fart! Fare! Uforsigtighed!
Skændsel. Skam. Ydmygelse.
Sådan kan man også lege den. - Der bliver ingen sjov på kostskolen.
Kan du ikke lade være med at gå på den kedelige skole?
Hvis jeg giver far papirerne, -
- bliver han måske så glad, at han ikke sender mig afsted.
Drømme er ikke gratis, Plys.
Man må kæmpe for dem.
Ingenting kommer af ingenting. - Jo da.
At lave ingenting fører ofte til det allerbedste noget.
Hvad? Hvem har fortalt dig det? - Jakob.
Det lyder ikke som far.
Han sagde også, at din lykke betyder alt for ham.
Det gjorde han. - Det er rigtigt. Det sagde han.
Hold venligst elevatoren. - Javel.
Tak.
Er De klar til præsentationen? - Alt ligger her.
Jamen så ses vi på dansegulvet. Alle regner med Dem.
Hvem er de folk? - Sikke en larm!
Velkommen til Lon Don. - Hvorfor er der ingen, der hopper?
Winslow Luggage, tak. På Torrington Street.
Så gerne.
Kom nu. Jeg har ikke hele dagen. - Jeg gør ikke det her for sjov.
Hov! Et tigerdyr stirrer mig i øjnene. Men der findes jo kun mig!
Hvad laver du? - Shh, Tigerdyr.
Jeg så lige en infam imitator-torsk. - Hvad sagde du, søde?
Ikke noget. Jeg taler bare med mine tøjdyr.
Der er en til! Se ham lige. Hans øjne sidder for tæt.
Se hans store, fjollede næse og hans flaprende ører.
Du sover slet ikke. - Se den dumme stribe.
Imitator-torsk!
Tag det roligt. - Der skal ikke soves nu, Madeline.
Jeg vil se ham lige i øjnene. - Han stopper ikke!
Nej, det gør han ikke.
Den fart kan jeg lide! Følg det Tigerdyr.
Han slipper fra dig.
Perfekt. Du fik ham til at eksplodere. - Godmorgen. Tak for turen.
Har alle det godt? - Min ryg! Jeg kan ikke mærke mine tæer.
Det var sjovt. En gang til!
Glimrende, makker. Ih, mange tak.
Alle tiders. Det her er mit levebrød.
Hvad dælen foregår der her? - Gudskelov, at politiet er her.
Vi var ikke gode til Bjørnen sover. - I må anholde den gruppe. Omgående.
Er du bange for den lille pige og hendes tøjdyr?
Nej, men der er noget mystisk med dem.
Noget uhyggeligt. - Har du fået en tår over tørsten?
Madeline, se!
Står der ikke Væseldyr?
Hvad er det, du inciterer?
Hvad inciterer du om mig? - Du har fat i det forkerte ord.
Hr. betjent? - Ja, søde.
Det er min far. - Så gå du bare.
Og pas på dig selv. - Ja. Tak, hr. betjent.
Tak. - Tak, hr. betændt.
Sikke en rar mand.
Her er min taxalicens. Jeg har papirer på fremragende ...
Sådan så jeg også ud i hovedet. I så ham.
I så det, gjorde I ikke? I så, at de var mystiske, ikke?
Hvad var det, vi så? - Bjørnen talte.
Nej, det så du ikke.
Den talte. - Nej, den gjorde ej.
Skriv det ned. - Vi hørte forkert.
Det var en talende gris.
Rør.
Vi ved alle, hvorfor vi er her.
Ingen ønsker at se Winslow-skuden synke, -
- så der må træffes nogle svære beslutninger.
Jakob og jeg har arbejdet hårdt med det hele weekenden.
Men jeg vil ikke tage hele æren.
Jeg lader Jakob fremlægge vores løsninger.
Vi finder aldrig Jakob inden i den kasse.
Kan du se nogen af de andre?
Hej. Hvordan har I det derinde?
Mørkt. Dystert.
Efterlad mig bare her.
Nej! Du må ikke gå fra os. Op med den!
Bare rolig. Det er ikke for tungt til Tigerdyret.
Gudskelov. - Tigerdyr er stærke.
Bliv siddende. Vi er der snart.
Hvad mener hun? - At vi skal blive i den her trygge kasse.
Tigerdyr bliver aldrig bare siddende. Det må jeg fortælle.
Madeline!
Min hale er fanget!
Plys? Hørte du det?
Det er svært at høre noget for min rumlende mavse.
Bare rolig. Jeg får os ud af det her rod.
Wimbledonmesteren sagde, vi skulle blive siddende.
Jeg har fundet nogle besparelser.
Men det bliver ikke let. Vi skal have omkostningerne ned -
- og finde billigere leverandører.
Vi må ofre dele af arbejdsstyrken.
Han mener mig. - Ja, det gør han nok.
Det er udmærket at ofre nogen. Bare vis os forslagene.
Ja.
Det står alt sammen her i papirerne.
Det gik lidt stærkt, -
- så bær over med mig.
Øjeblik.
Jakob. - Åh nej!
Jakob! Hvis vi ikke løser problemet, må vi dreje nøglen om.
Hvad har De?
Jo, ser De ... Jeg tror, der er sket det ...
Jeg beklager, men det er vigtigt. Deres kone står udenfor.
Hun kan ikke finde Madeline.
Jeg må gå. De må have mig undskyldt.
Hvad dælen er det, De laver?
Min hale! Du hiver den af!
Ingen hale holder evigt.
Hop med mig! Hop, hop, hop!
Hop, alle sammen!
Pas på. Det kan gøre det endnu værre. - Vås! Intet bliver værre af at hoppe.
Det bliver værre.
Denne vej. Heroppe.
Hvor er hun? - Det ved jeg ikke.
På vejen mellem kontoret og stationen. Hun er helt alene.
"Ekspotition?" Hun er ikke alene. - Hvem er hun sammen med?
Jeg vil hjem. - Bare rolig. Vi rammer ikke mere.
Jakob var en forholdsvis god mand.
En skam, at han blev gal. - Du godeste.
Det bedste ved tigerdyr er, -
- at øverst er de lavet af gummi, og nederst fjedrer de helst.
Hale! Du er tilbage.
Smager af mælk.
Jeg lod bare, som om der var en hafferlaf.
Nu må du altså holde op. - Det sørger en vis herre nok snart for.
Hold dig til mig, Grisling. Du bekymrer dig for meget.
Nu når vi aldrig ind til Jakob!
Vi spørger, om nogen har set en bjørn eller et tigerdyr.
De væsener er ikke virkelige.
Det var en del af planen.
Vi vil ikke flyve ud! - Tag et troens spring.
Jeg ringer til lægen på mandag. Hvis du får hvile ...
Jakob. - Tigerdyr! Æsel!
Grisling!
Min plan virkede. Hvor får jeg det fra?
Du må være Jakobs kone.
Goddag. - Jeg har ondt i bagdelen.
Og nu dette.
Hvad har vi her? En medalje? - Måske et voodoo-emblem?
Galskab kan antage mange former. - Bestemt.
Jeg troede, du deltog i arbejdet. Har du ikke en kopi af papirerne?
Jeg har en anden løsning. - Jeg lytter.
Vi begynder med at fyre hele effektivitetsafdelingen.
Så kører vi. Hvor er Madeline?
Hun er i en vogn i væseldyrsretning!
Væseldyrsretning?
Winslow! - Winslow!
Til Winslow. Der er Madeline. - Ja.
Hvor er de andre? - De tog nok på deres egen ekspotition.
I det mindste lod de de vigtige papirer blive hos os.
Far skal straks have papirerne. Kom så, Plys.
Jakob? - Ja, skat?
Er det et talende æsel? - Det er Æsel.
Æsel, det er Evelyn. Min kone.
Goddag, Evelyn min kone.
Goddag, talende æsel. Hvordan går det?
Det går slet ikke.
Vi klarede den, Plys. - Ja!
Åh nej.
Åh, Plys. - Stakkels Jakob.
Det er jeg ked af, Madeline.
Madeline! - Jakob!
Far! - Gudskelov, vi fandt dig.
Er du kommet noget til?
Jeg mistede dine papirer. Det må du meget undskylde.
Madeline! Skat, det er lige meget.
Der er ikke sket dig noget. Det er det vigtigste. Ikke mine papirer.
Men dit arbejde er så vigtigt.
Jeg troede, at hvis jeg kom med dine papirer, -
- ville du ikke sende mig væk, og så kunne vi alle være sammen.
Jeg reddede en smule.
Søde skat.
Jeg så forkert på arbejdet.
Jeg så forkert på alt. Og det er jeg frygtelig ked af.
Jeg har været en far med meget lille forstand.
Jeg mistede mig selv, Maddy.
Og jeg havde nær mistet dig. Den i verden, jeg elsker allerhøjest.
Jeg vil ikke have, at du rejser og tager på kostskole.
Du kan blive her hos os, og jeg lader dig aldrig rejse.
Og jeg vil læse godnathistorie hver aften.
Det vil jeg gerne have. Men jeg vil vælge historierne fra nu af.
Fint.
Du gjorde os så forskrækkede.
Endnu en katastrofal ekspotition.
Det ved jeg nu ikke. Sagen kan ses fra flere sider.
Skat, du er genial!
Kom!
På farten igen. - Det er ikke for sent.
Vent på mig!
Jakob?
Kom!
Det ligner et godt hoppegulv!
De er tilbage! Gudskelov.
Stop! Jeg har løsningen. - Bare den er ventetiden værd.
Det er den. Løsningen på alle Deres problemer ...
... er ingenting.
Ingenting? - Ingenting kommer af ingenting.
Der tager De fejl. At lave ingenting fører til det allerbedste noget.
Jeg sagde jo, han var blevet gal.
Hvad sker der, når folk har fri og ikke har noget at lave?
De tager på ferie. Og hvad har de brug for til ferien?
Kufferter!
De har tusindvis af folk ansat i alle Deres selskaber.
Hvis De giver dem alle betalt ferie ... - Betalt ferie?
For øjeblikket ...
... forsyner De de rige.
Og ingen andre. Kan De se det?
Men se nu her.
Hvis alle havde råd til ferie, alle dem heroppe, -
- ville hundredtusinder af almindelige folk -
- tage på landet, ud til søerne og strandene.
Alle sammen med kufferter fra Winslow.
Og hvis vi gjorde dem billigere, kunne alle få råd til dem.
Alle tiders. Vores smukke strande fulde af rakkerpak -
- med deres grammofoner og ølflasker.
Vent nu lidt, Giles.
Far! Det er jo en gang vås! - Ja, selvfølgelig siger du det, Giles.
Hvorfor det?
Fordi du er et væseldyr. - Nå, sådan ser et væseldyr ud.
Hvad i alverden er et væseldyr?
Et væseldyr er et lusket, lille uhyre, som får alle til at arbejde for sig -
- og håber, at vi glemmer det vigtigste i livet.
Vores familier.
Vores kære venner.
De mennesker, som elsker os. De mennesker, som vi elsker.
Jeg er kommet for at fortælle Dem, -
- at vi ikke længere er bange for hafferlaffer og væseldyr.
Nu rabler det virkelig for ham. - Gør det?
Lad os tale om hafferlaffen i dagligstuen.
Hvad lavede du i weekenden, Giles? - Hvad?
Mig?
Jeg har jo sagt, at jeg arbejdede.
Jeg har ikke før hørt om væseldyr.
Men beskrivelsen passede godt på dig. - Mig? Et væseldyr?
Sæt dig ned, Giles.
Tillykke.
Jeg vil gerne have, at De straks tager fat.
Mange tak, hr. Det ser jeg frem til.
Men først ... vil jeg lave ingenting med min familie.
For når man laver ingenting, -
- fører det til det allerbedste af noget.
Var det ikke sådan? - Det var tæt nok på.
Er I klar? Hov, Æsel.
Her.
Så er vi klar. Kom.
Vi skal på ferie.
Det æsel nedstirrede mig.
Æslet nedstirrede dig?
Det er da dig, det rabler for.
Ih, hvor er det godt at være hjemme.
Det er det vel.
Men vejret er alt for godt.
Hjem, kære hjem!
Hvor har I været, alle sammen? Jeg skulle til at starte en eftersøgning.
Hej. - Hvem er det, mor?
Det er en lille pige, Kængubarn.
Jeg tror, det er en Madeline.
Jakob! Du har taget gæster med. - Velkommen til Hundredmeterskoven.
Godt, Ninka Ninus. Hent teen. - Hvabehar?
Det her har de ikke i Lon Don.
Kom med den her vej. Jeg vil vise jer noget.
Gå mod nord, Jakob.
Nu er alle glade.
Ugle, vil du have te?
Er den, som jeg kan lide den? - Ja eller nej?
Kom, Madeline! Jeg vil lære dig at hoppe.
Du skal hoppe vældig højt.
Ja, sådan. Du er næsten lige så god som mig.
Og tigerdyr er verdens bedste til at hoppe.
Du er et naturtalent.
Ikke for højt, Tigerdyr.
Tak, Evelyn min kone.
Hvordan vidste du det?
Jakob.
Hvilken dag er det?
Det er i dag.
Min yndlingsdag.
Også min, Plys.
Også min.
I går, da den var i morgen, -
- var den for meget dag for mig.
Din dumme, gamle bjørn.
SLUT
Jeg tror, tiderne skifter.
Og ikke til det værre.
Tak, fordi I bemærkede mig.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2018